Рівно через рік після початку широкомасштабного вторгнення російських загарбників в Україну у Ліберці відкриють унікальну виставку — “Нариси з України” (Příběhy z Ukrajiny). Ця пересувна виставка демонструє розстріляні та іншим чином знищені уламки автомобілів з Ірпіня, Бучі чи Гостомелю на Київщині.
Але ці залишки автомобілів — не металобрухт. Вони є справжнім свідченням війни. Ці експонати стали частиною унікальної експозиції, яка розгорнеться на Університетській площі у місті під Єштєдом. Відкриття відбудеться у понеділок, 13 лютого. Виставка триватиме два тижні.
![](https://proukrainu.blesk.cz/wp-content/uploads/2023/02/vlak-liberec1.jpg)
Ми, чехи, не забуваємо російської окупації
Завдяки партнерам транспортування уламків організувала некомерційна організація “Post Bellum”, яка з минулого року допомагає Україні шляхом збору коштів. «Навколо спалених і розстріляних автомобілів ми розмістимо панно. На них бажаючі зможуть прочитати історію родини, якій належав автомобіль. Кожен виставлений уламок має сенсорний пульт, при натисканні на який запускається аудіорозповідь про нього та його власників. Це драматичні долі людей, яким майже дивом вдалося вийти з російського оточення. Проте їхні будинки та машини були зруйновані російськими окупантами», – описала виставку Крістіна Бардова, речниця організації “Post Bellum”.
За словами директора організації Мікулаша Кроупи, 24 лютого перевернуло життя тисяч родин у Бучі, Гостомелі та Ірпіні. Люди втрачали будинки, техніку, документи, часто в останній момент рятували своє життя. «Я дуже бажаю, щоб ця пересувна виставка про Україну, про це величезне російське безправ’я та злочини, показала паскудство війни на цих розтрощених автомобілях. Бажаю, щоб це дійшло до тисяч наших співгромадян. Щоб вона підтримала волю чехів допомогти і стояти надалі на боці України, на яку напав загарбник», – наголосив Мікулаш Кроупа. Він додав, що чехи мають історичний досвід окупації російськими солдатами. «Наша допомога, яка включає в себе також нагадування про конфлікт через оцю виставку, є також повідомленням російським командирам: ми, чехи, не забуваємо», – каже він.
«Показати цю виставку в Ліберці було для нас викликом. Дивлячись на обвуглені уламки легкових автомобілів і слухаючи розповіді сімей, які ними володіли, важко уникнути порівняння із власним життям та комфортом. Свобода тендітна. Вона не є безкоштовною. І це наш сигнал до чеського суспільства. Не забути, допомагати і подякувати за дотеперішню допомогу», – додала Міхаела Павлотова, директорка північночеського відділення “Пам’яті нації”.
![](https://proukrainu.blesk.cz/wp-content/uploads/2023/02/vlak-liberec.jpg)
Вказують на страждання
Вибір місця для виставки – не випадковий. Технічний університет Ліберця (TUL) неодноразово виявляв солідарність із українцями після початку війни. За словами ректора Мирослава Бжезіни, уламки автомобілів красномовно вказують на страждання українців. «Цей кривавий конфлікт в Україні вже тривалий. І обом сторонам буде все важче знайти спосіб домовитися. Але я все ж сподіваюся, що закінчення конфлікту і досягнення миру шляхом переговорів відбудеться найближчим часом. І що буде не бути кожного року прибувати схожих залишків автомобілів, міст і людських доль», – сказав Бржезіна.
У минулому Університет Ліберця надав проживання сотням українських біженців. Йшлося переважно про жінок із дітьми, у гуртожитках у Весці, а згодом на Гарцові. Університет організував гуманітарні збірки, а викладачі та студенти-волонтери допомагали з медичним оглядом та перекладом у Крайовому центрі допомоги біженцям з України (KACPU). «У цьому навчальному році у нас почали навчання 46 студенток та студентів, які приїхали з України та перебувають у режимі тимчасового захисту. Ми також забезпечили їм курс чеської мови перед початком навчання, щоб вони могли навчатися за чеськими навчальними програмами», – повідомив “Деніку” речник TUL Радек Піркл.
«Пам’ять нації» — одна з наймасштабніших колекцій спогадів свідків у Європі. З 2008 року вона доступна в Інтернеті як база даних очевидців подій ХХ століття. Документальна ініціатива поширилася в багатьох країнах. Редакція «Пам’яті Нації» також працює на Кубі, у Білорусі, Бірмі. У 2018 році вона також відкрила своє представництво в Україні, де за два дні до початку війни розпочала збір коштів на допомогу захисникам. Колекцією спогадів керує некомерційна організація Post Bellum.
Читайте також: Post Bellum запрошує українських біженців до детальних розповідей для архіву “Пам’яті народу”